La XCT demana canvis importants en el Pla de l'Energia

La Xarxa contra els Tancaments i la Precarietat, fent-se ressò de les valoracions fetes per diverses organitzacions ecològiques i socials, demana canvis en el Pla de l'Energia proposat pel Govern de la Generalitat que el millorin substancialment.

Volem ser conscients que en el camp de l'energia, i sobretot en l'ús de fonts d'energia no renovables i contaminants, ens estem jugant el futur i la vida dels nostres descendents d'una manera irresponsable. La cadena que fan 1) una producció molt orientada al comerç internacional i en mans de multinacionals, 2) un transport massiu a base de cremar combustibles fòssils, i 3) unes polítiques vacil·lants i concessives en aquesta matèria, tot plegat és un comportament que, des del punt de vista de la humanitat, és suïcida. I no sols pels efectes de la contaminació sobre la naturalesa i el canvi climàtic, sinó fins i tot pel seu cost (el veritable, si se li comptessin tots els efectes adversos), i encara pel perill de provocar guerres (com estem veient) pel control d'unes fonts que esdevenen escasses. 

Aquest Pla es proposa dos objectius importantíssims: el foment de les energies renovables i l'estalvi i l'eficiència energètics. Però resulta que, donades la gravetat i la urgència de la qüestió, aquesta prioritat no és pas suficient, i sobretot les concrecions d'aquests dos objectius no són prou adequades.

Així, i limitant-nos a les qüestions principals, podem dir que, pel que fa a les energies renovables, que avui a Catalunya representen el 2'9 per 100 de l'energia total (no sols elèctrica) produïda, i que en el Pacte del Tinell es preveia que arribessin al 12 per 100 —que, d'altra banda, és el que demana la UE—,  resulta decebedor que ara es plantegi un 7'9 per 100 per a l'any 2015. És una cosa molt poc agosarada, però, això, donades      —tornem-ho a dir— les circumstàncies i les urgències del deteriorament ambiental i la crisi energètica, esdevé una política irresponsable. Volem una aposta més dura per aquestes energies, tant l'eòlica com la solar (per exemple, la regulació del seu aprofitament de forma obligatòria en les noves construccions, i incentivat en els habitatges ja construïts).

Així mateix, veiem amb decepció que el principi de l'estalvi i l'eficiència no s'aplica al camp, tan important i decisiu, del transport. Aquí podrien plantejar-se —i demanem que es plantegin— vies com ara: 1) Una aposta important a mitjà termini pel ferrocarril, pel que fa a línies, vehicles i freqüències, de cara a anar substituint el transport per carretera. 2) Transport públic als polígons industrials, per fer innecessari el cotxe particular, font de contaminació, despesa i accidents. 3) Promoure l'ús de vehicles i velocitats menys contaminants. 4) Impulsar l'ús del biodièsel, contaminant, però menys. 5) Promoure i facilitar l'ús de la bicicleta.

Dos objectius com el compliment del Protocol de Kyoto i el tancament de les nuclears només en poden plantejar amb una política energètica més atrevida i decidida. En aquest sentit la Xarxa contra els Tancaments i la Precarietat demana un canvi a fons del projecte del Pla de l'Energia del Govern.

XARXA CONTRA ELS TANCAMENTS I LA PRECARIETAT 

web: www.moviments.net/xarxacontratancaments 		
xarxa-contratancaments@moviments.net