LA GENERALITAT DE CATALUNYA CONTRA ELS I LES TREBALLADORES
Comunicat de solidaritat de la Coordinadora Obrera Sindical amb els treballadors i treballadores de FRAPE-BEHR

Els “socialistes” del Departament de Treball i del Govern de la Generalitat de la Catalunya principatina, féu pública ahir la seva decisió “sense perdedors ni guanyadors”, sense beneficiar ni l’empresa ni els treballadors (tal i com han dit). Però tot plegat no són res més que paraules; i tal i com ja va passar amb els i les companyes de Braun, i amb tantes i tantes empreses tancades i/o deslocalitzades d’arreu dels Països Catalans, el govern “catalanista i d’esquerres” (el govern del capital botifler principatí) s’hi posa del costat de la patronal, i contra els més que justos interessos dels i de les treballadores.

El passat 8 de gener de 2008, el govern tripartit principatí va resoldre l’expedient presentat la passada tardor per FRAPE-BEHR (ERO - xantatge presentat arran de la vaga de protesta contra un ajustament de plantilla que deixava al carrer prop de 100 companyes i companys), i l’ha resolt acceptant l’acomiadament de 92 companys i amb les indemnitzacions mínimes legals (20 dies per any treballat, amb màxim de 12 annualitats). En definitiva, un nou gol de les direccions i govern dels PSC, ERC i ICV (i amb el vist-i-plau de la resta de forces parlamentàries) als interessos de la classe treballadora d’aquest país. 
Algú s’imagina la situació en la que s’hi poden trobar vàries desenes de famílies, on el company acomiadat amb més de 50 anys i una família encara per mantenir, serà despatxat amb una misèria d’indemnització d’un any (si arriba), després de tota una vida deixant-se la salut per guanyar-se el pà??!! 

Les conseqüències més terribles d’aquesta jugada arribaran des d’ara:
1-	Es deixa en la misèria a vàries desenes de treballadors, arran de les vergonyants indemnitzacions “pactades” (aquí ningú ha pactat res, fóra del joc de “rei Salomó” de la Generalitat principatina)
2-	Es posa la “primera pedra” del futur tancament de la planta de la Zona Franca (quant trigarà?, 2, 3 anys?, i això sent optimistes). I un cop tancada aquesta fàbrica, quan trigarà en ser tancada la de Montblanc?.
3-	Es confirma la política de fets consumats davant les deslocalitzacions i els tancaments d’empreses, és a dir, no fer res més enllà del que marqui l’empresa. Si no canvien moltíssim les coses, ens hem de començar a oblidar de la recuperació de les ajudes, subvencions i excepcions d’impostos entregades a la patronal, ni moltíssim menys la recuperació de terrenys, etc. Aquest govern (tal i com ho hauria fet un altre ce CiU o del Pp) ha fet el paper que havia de fer.

En definitiva, des de la Coordinadora Obrera Sindical - COS, sindicat per l’alliberament de gènere, de classe i nacional dels Països Catalans, denunciem la “feina” dels partits del govern i del parlament principatins (partits de la reforma laboral), i que tot plegat ens confirma un cop més que només mitjançant la unitat, la solidaritat i la lluita convençuda i fins les darreres conseqüències, de totes les treballadores i treballadors conscients d’arreu dels Països Catalans, amb un gran exercici continuat de solidaritat, d’extensió de la veu combativa i de concienciació i formació, des de la base i lligant totes les lluites socials de cada àmbit territorial, podrem començar a bastir les estructures necessàries per fer front a tota aquesta misèria que patim i que cada cop serà major si no ens posem ja a treballar per impedir-ho. 

Països Catalans, 9 de gener de 2008
Coordinadora Obrera Sindical – COS
Sindicat per l’alliberament de gènere, de classe i nacional dels Països Catalans