PER UN ALTRE 1r DE MAIG
PER UN SINDICALISME DE CLASSE, COMBATIU I DEMOCRÀTIC

Les passades setmanes, a França, una revolta social -que ha comptat amb el suport sindical- ha fet retrocedir el Govern i ha derrotat la reforma laboral que aquest volia imposar. A diferència de França, el nostre Primer de Maig és marcat per la imminència d’una nova reforma laboral i de pensions. Una nova reforma que estan negociant de manera “clandestina” des de fa més d’un any i que significarà un nou pas enrere en la precarietat i en la pèrdua de drets laborals. Una nova reforma que, un cop més, representa una nova claudicació dels sindicats oficialistes davant la patronal i el Govern. Una reforma que, com ha dit el ministre de Treball, volen continuar amb “reformes successives”. 

NO A LA NOVA REFORMA LABORAL CONTRA ELS TREBALLADORS/ES

El Govern i els dirigents del sindicalisme oficial, en un nou exercici de cinisme, es preparen a presentar la pròxima reforma com un gran instrument contra la precarietat. Però ells saben que això és una gran mentida, perquè, entre altres mesures: 

•	La reforma generalitza l’abaratiment de l’acomiadament, ja que estén  el contracte indefinit d’acomiadament barat (de 33 dies/any i fins a 24 mensualitats), a tots els contractes temporals que els empresaris vulguin convertir en indefinits, per a la qual cosa rebran generoses bonificacions durant quatre anys. Govern i sindicats oficialistes presenten això com un “pla de xoc” contra la precarietat. Pur teatre. 

•	La reforma concedeix una (nova) rebaixa multimilionària de cotitzacions  socials a la patronal. Així, van buidant la caixa, i després diran que no hi ha diners  per a pensions o prestacions d’atur i que caldrà retallar-les. 

•	Continuarà la contractació temporal abusiva. Els requisits que la reforma preveu per a la conversió d’un contracte eventual en indefinit són demostrar que s’ha estat treballant en “el mateix lloc de treball” durant més de 24 mesos (d’un període de 30), amb dos o més contractes temporals. Això, que ho deixa tot a la voluntat de la patronal i que, per tant, és una burla a la joventut treballadora, és presentat com una “gran conquesta”. L’escarni és més gran quan els mateixos sindicats oficialistes reconeixen que més de la meitat de la contractació temporal (en realitat,bastant més) és en frau de llei. 

NO A LA NOVA REFORMA DE LES PENSIONS PÚBLIQUES

La reforma pactada entre sindicats oficialistes, Govern i patronal no es limita a la contractació laboral sinó que afecta també el dret a la jubilació i a les pensions públiques. Així, exclouran una part dels treballadors/es del dret a cobrar la pensió mínima contributiva, ja que elevaran en dos anys i mig el període de cotització necessari. Rebaixaran les pensions d’aquells que no hagin arribat a cotitzar 35 anys i enduriran els requisits de la jubilació parcial anticipada, tot estimulant la jubilació més enllà dels 65 anys i potenciant els plans privats de pensions. Els buròcrates sindicals s’han oblidat definitivament de la lluita per les 35 hores i la jubilació als 60 anys. 

AMB ELS TREBALLADORS/ES IMMIGRANTS: PAPERS PER A TOTHOM

A un any del procés de regularització (presentat com un gran triomf), prop d’un milió de treballadors/es immigrants han quedat sense papers i molts altres amb grans dificultats per renovar-los. A la patronal i al Govern això els interessa, perquè divideix la classe treballadora entre nadius i estrangers i entre regularitzats i no regularitzats, i així pressiona a la baixa els salaris i els drets laborals de tothom. Per això exigim la derogacióde la Llei d’Estrangeria, perquè tots els treballadors/es tinguem els mateixos drets. La lluita dels immigrants als EUA posa en evidència la importància decisiva d’aquesta lluita per aconseguir launitat de tota la classe treballadora. 

PER UN SINDICALISME DE CLASSE, DE LLUITA I DEMOCRÀTIC

Davant la política entreguista del sindicalisme oficialista, que ha fet del seu paper de garant de la pau social un mitjà privilegiat de vida, i que no ha tingut cap inconvenient a firmar els acomiadaments massius a SEAT, cal treballar per reconstruir el sindicalisme de classe, combatiu i democràtic. La manifestació “Per un altre Primer de Maig” ha de ser una fita en aquest camí, agrupant al carrer tots els sectors compromesos en aquesta lluita. 

VINE A LA MANIFESTACIÓ “PER UN ALTRE PRIMER DE MAIG”, “PRECARIETAT ZERO”,
A LES 17:30 A PLAÇA UNIVERSITAT
XARXA CONTRA ELS TANCAMENTS I LA PRECARIETAT